Макс!
Ако не тръгнем сега няма да можем да влезем.
Момичетата винаги закъсняват.
My, oh, my.
Можеш ли да ми видиш баркода?
Не, но, захарче, всичко останало да.
- Приключих с нещастния си живот. - Въпрос на време е.
Чувствам се жалка. От както се влюби в най-класното заведение в града...
Ow-wha.
...довечера ще празнуваме сякаш е 2099.
- Мислех, че се познаваш с човека. - Boom-Boom. Той е някъде наоколо.
- Мисля, че каюа, че ще ни пусне вътре. - Разбира се, щом ни види на опашката.
О, виж изглежда и те се познават с Boom-Boom .
- Ние имаме принципи. - Ние сме забавлението.
Не можете... доведете Boom-Boom.
- Какво правиш? - О, благодаря.
- Благодаря. - Благословен да си.
Ще видя какво става. Когато се върна и ако си си тръгнала...
Няма да си тръгнаl. Тук съм, за да си прекарам добре.
ОК.
Не се стахувайте, купона е тук!
- Пипнете ме де. Умрях и отидох в рая. - Слизай от бара, приятел!
Не ти, г-н Сериозния.
Хей там, нощна птицо. Искам те.
Искам те. О, искма те. Искам... Подяволите искам ви всичките.
Хайде.
Оу!
Хей! Портмонето ми!
Каква навалица!
Boom-Boom. Големи братко. Скроен като... Просто голям.
Става лош когато неговите приятели остават навън.
Знам кой е Boom-Boom. Трябва да чакате както всички останали.
Това не е чакане. Това е губене на време.
Пич! Пич!
Харесвам вратовръзката ти. Мога ли да я взема?
Няма значение.
- Какво правиш, Push? Загуби ли го? - Ти си човекът, който го счупи.
Come on, let's jack the house money and be gone from this dreck.
Просто се обади на Boom-Boom.
Ти си мислиш, че всеки път някой, който твърди, че го познава може да влезе?
Hey! Кучешо лице! :)
Взех го! Да тръгваме!
Не, ти ще го убиеш! Хайде!
Хайде!
Добре ли си? Какво се случи?
Тези идиоти...
Те имаха баркодове Макс.
Моля ви, аз се нуждая от помощ. Болна съм.
- Ранена ли сте? - Казах, че ми е лошо.
Седнете и попълнете това и някой ще се погрижи за вас...
Вие не разбирате.
Скъпа ти трябва да почакаш както всички останали. OK?
Дона Стайн?
Извинете вие ли сте Дона Стайн?
Какво правите? Хайде! Обратно на работа!
- Много съжалявам за ръката ти. - Вината не е твоя.
Освен, че аз отворих клетките и пуснах всички да избягат от Мантикор.
Ти ги пусна защото смяташе, че са достатъчно умни да се покрият..
Някой трябва да им го каже.
- Ако мога да ги намеря ще им кажаl. - Ще говориш ли с Логан по този въпрос?
Не. Достатъчно мутантски работи му се струпаха за цял един живот.
Без да споменаваме, че ако му кихна той ще умре.
- No wonder he's over me. - He's not over you. Not ever.
Той просто се нуждае от малко време, това е.
Не мога да направя нищо, за да м у напомня, че не съм обикновено момиче.
Логан
Какво чакаш? Върви и му се обади.
- Не знам. - Това би направило едно обикновено момиче.
Казах ти, че стоката ще бъде днес там и е там. Нали? Добре.
- Защо не се срещнем по обяд... - Извинявай.
- Въртя бизнес в момента. - Хората се нуждаят от телефона.
Дай ми секунда. Ало?
Знаеш ли какво направи преди малко?
Прощавам ти този път.
Ало? Ало? Да, не знам. Трябваше да затворя. Проблеми с гаджето.
- Хей. - Хей.
Какво правш?
Как мина седмицата?
- Бавно. - Кажи ми затова..
Събирах информация за една банда
Нужно ли е да казвам, баркодове.
- Да, чух затова. - Те са привличали внимание върху себе си.
Което не е добре особено след което ти имаше миналата седмица.
Носят се слухове затова как CDC са имали в ръсете си трансгенетичен..
- Добре да знам, че са ме изпуснали. - Има и още.
Beverly Shankar does pro bono at the Helman Clinic.
Тя се свърза с мен за момиче с баркод, която е тъкмо постъпила в спешното..
- Трябва да проверим. - Няма проблем. Аз ще го направя.
Имам предивд, не е голяма работаl? Ще отида ще си покажа баркода, за да спечеля симпатиите и,
и да й кажа, че трябва да се покрива.
-Имам добро предчувствие за това момиче. - Не се претоварвай, Логан.
- Не се потя. Просто си помилих... - Got it covered.
- Мерси за съвета OK? - OK.
- Е? - Той пое нещата.
- Това беше правенето на нормално момиче. - Щете закарам в къщи.
Бърза поръчка. 457 Slattery.
Не виждаш ли, че е наранена?
- В този случай, вземи ти. - Помоли някой друг. Завеждам я вкъщи.
- Няма никой друг. - Разбира се, че има.
Какво...? С удоволствие бих ти помогнал с това, но аз...
- Без но. We're short-handed. - Наистина не мога.
- Вземи тези също. -Закъснявам за среща.
Вземи някой да те покрие. It's no skin off my nose.
- Скай, приятел... - Дори не си го и помисляй.
- Скечи.... -Не, пич, не мога.
Някой?
Пари... за мен?
Ще делим моята заплата 50 на 50, а бакшишите можеш да ги задържиш.
Предпочитам боя.
Хайде. Това не е за мен, това е за теб.
Шанс да излезеш и да видиш света.
- Ти харесваш да се разхождаш.
OK. Добре, знаеш ли какво? Можеш да ми вземеш велосипеда.
- Велосипед? - Хъх?
Не. Макс.
Знаеш, че Макс постоянно се притеснява. И те третира като домашен любимец.
Искаш ли да бъдеш зависим от нея до края на живота си? Мислиш ли, че тя иска това?
Хората се страхуват от неща, които не разбират. Крещят, бягат...
I got you covered.(Ще те покривам)
Безопастността на първо място, приятел. Пробвай го.
Ох...
Перфектно.
Никой не би познал, че си човек-куче. Ето ти пакетите. Чудесно.
Ето ти картата. Не я губи.
Запомни, куриерът е приятелски настроен, вежлив и мил.
- Приятелски настроен, вежлив, мил. - Винаги вземай подпис.
- Подпис. - И не си махай шлема, OK?
- Безопасността на първо място. - Безопсността на първо място. Гордея се с теб.
- Трябва да тръгвам. Ще се срещнем тук довечера.
- Ало? - Чао.
Не мислиш да си тръгваш нали?
- Не! Пуснете ме! - Dumb-ass play, Lida.
Искаш ли да се издуеш в болничното легло?
- Аз ти се доверих, а ти ме предаде. - Ела с нас. Не е прекалено късно.
Marrowе единствения, който може да ти помогне. Знаеш това.
- Няма да се върна! - Хайде.
- Ето ги. - Хей!
Не!
Отвори вратата.
Ти ще бъдеш добре. Внимавай за главата й.
Хей!
Деца? Трябва да си побъбрим.
- What's with sweet-pants over there? - Just get rid of her.
- Коя подяволите си ти? - Нека пропуснем ръкостискането.
Вие бяхте непослушни малки трансгенетични, без да споменаваме глупави.
- Може би трябва да те обезвредя. - О, така ли?
Това беше за приятеля ми.
- Всички тея дрънкулки те забявят миличка. -Ще те убия кучко!
- Кой е следващия? - Хайде миличка.
- Какво правиш тук? - Мислех, че имаш нужда от помощ.
Познай пропусна малко тупаник. Какво си, X-5? X-6?
X какво? За какво говориш подяволите?
Arh! Тъкмо си я направих. Спокойно.
- Какво? - Татуировката ми.
Тя не е от Мантикор.
Приятелски настроен, вежлив, мил. Приятелски настроен, вежлив, мил.
Jam Pony куриер!
О Господи. Моята коекция от чинии Franklin Mint.
- Не мога да повярвам, че е вече тук. - Подпис, моля.
Ето, подръж Лео.
You just made my year.
Сега, почакай. Заслужаваш бакиш и половина.
Мило котенце.
Какво става там?
Без бакшиш. Вземете си котката.
Хей човек, как върви?
Направих доставката и котката ме одраска.
О, Лео. Мякой трябва да направи на пихтия този малък плъх.
-Пихтия.:) - Да. Нарани ли те?
Доста лошо.
Имам нещо за тебе.
Малка билка, няма да усещаш болка вече.
- Като лулата на татко. - Ето. Като баща, като син .
Дръпни си пич.
Да, Хайде. Ето така.
Добре изглежда, че е замесена в нещо.
Pupils are dilated... Малко си неспокойна.
Какво взимаш? Стероиди? Амфетамини?
- Какво те засяга? - От къде имаш този баркод?
- Защо? Искаш и ти ли? - Вече си имам.
- От къде го имаш? - Ти ми кажи и аз ще ти кажа.
Не. Не, Махам се от тук.
Не мисля така.
- Не се страхувай. - Не се страхувам от нищо.
- Може би трябва. - Може би ти трябва.
Защо? Ще удариш юмрук в лицето ми отново ли?
Защо не бъдеш добра и не ни кажеш това, което искаме.
Няма нужда. Ще разберете от Marrow когато дойде за мен.
Marrow? Кой подяволите е Marrow?
Разкажете ми за тая накоято налетяхте.
Тя не беше нормална.
Тя свали Rain за 2 секунди и каза нещо за...
Манти.. нещо си? Push?
Да, да беше...Мантикор.
Както и да е.
Не ви помагаха. Те се грижеха за вас.
А сега загубихме Rain.
Сгреших. Сега знам.
Аз само исках да пробвам, да го направя самa.
Съжалявам.
Съжаляваш?
Тя съжалява.
Нека те попитам нещо.
Какво беше ти преди да ти дам този необикновен живот, който водиш сега?
- Не знам. - Какво?
Не успях да чуя.
Беше обикновен.
Обикновен?
Lida, скъпа, ти беше сянка.
Ти беше жалка.
- Моля, боли. - Обикновен?
Ти не беше дори близко.
И тогава те направих силна. Направих те специална.
It is a world gone Darwin out there, baby,
and I jacked you up into the Tribe of the Alive. All of you!
И ти ме предаде.
- Трябва да сръбна. - Разбира се, че трябва.
Казах ти. Казах ти, че това е завинаги нали?
Виж се.
Знаеш какво означава втрисането нали. Дори и да бях ти помогнал занеш, че е твърде късно.
Моля...
...накарай го да спре.
Иска ми се да можех.
Не...моля!
May I live my life to the Marrow...
Това е просто прекрасно.
Хей, хей! Добре ли си?
- Трябва да ме пуснеш. - Разкажи ми за баркода.
- Ние само трябва да сме като него. - Като кого? Този Marrow ли?
Трябва да се върна, моля ви.
Значи вие минавате през нещо като уединение. Тя гори.
Махни й якето. Ще се обадя наl Shankar, да разбера дали ще може да я види.
- May I live my life to the Marrow... - Хайде извади ръцете си.
What are you on?
May I live life to the Marrow... Бори се, постигни, вземи...
На път е.
Наглеждай я. Трябва да вървя.
- Къде? - В църквата.
- Момчета, хей. - хей.
OK, Josh, това е Kurt. Това е Josh. Той работи в Jam Pony.
Седни човече. Ти си 8 фута висок пич. Побъркваш ме.
Гладен ли си?
Гладен... много, пич.
Чудесно. Имаме малко говежди крилца.
- Говежди крилца? -Пилешки.
Пиле със говеждо в коктейла си.
Искаш ли малко pretzels докато чакаме?
Добре ли си, Josh.
Това сама си го заслужи.
- Не искам да умра. -Трябваше да помислиш затова преди.
Умолявам те.
Аз не съм жесток човек.
Боли ме, че страдаш.
Облекчението е тук.
Тя беше наша сестра.
Красива...
отдадена...
страстна.
A promiscuous advocate of mischief.
Не исках да свърши така. Нейната смърт беше безсмислена.
Тя знаеше споразумението. Тя знаеше това, което всички знаем:
Че това...
това е завинаги.
Така тя напусна...
знаейки,че не може да оцелее без това.
Всички намерихте това, което останалите търсят:
Сила в един "страхлив" свят.
И ние те намерихме.
- Какво правиш тука? - Дойдох да запаля свещ.
Това не е твоя работа.
Ти си от Мантикор. Това те прави моя работа.
Каква е твоята работа.
Каква е моята работа лиl?
Аз съм the Red Cross. Майката на всички кръвни братя.
Аз съм банката на Sangria.
Мантикор ти дадоха перфектното тяло, а на мен ми дадоха перфектната кръв.
Моля. Ние всички сме универсални донори.
Моля. Тази помия, която имате вътре? Не, това е вискококачественo вещество.
натъпкано с ендорфини коагуланти и всички видове ензими.
И ти си хванал тези деца. Те не знаят кой си всъщност.
Те смятат, че ти си някакъв свещен вампир.
Те знаят какво им давам.
... живот.
О така ли? А онова бедно момиче там на пейката?
Нямаше изход! Тя знаеше това! Аз съм единственият изход!
Богове.
Аз ги направих богове.
Те опитаха преимуществото да бъдат като нас.,
Нас?
Извинявай. Не разбрах името ти.
Целуни ме отзад.
Симпатична си. Освен това си и изрод.
Ти си мутант със сложна генетуика и баркод, точно като мен.
Единствената разлика между нас е, че ти все още си преследвана...
а аз не.
Заблуждаваш се. Мислиш, че можеш да се скриеш.
Рано или късно светът ще осъзнае, че ни има.
И тогава ще сме по-добре от тях.
Ще дойде времето когато те ще обявят война на нашия вид и когато това стане...
Аз ще имам моя собствена армия, която да ме пази.
Виж тези деца там отвън, те биха направили всичко за мен.
Да се бият. Да убиват.
Дори да умрат.
Те ме обичат.
Обичат те?
Те не могат да живеят без мен. Това не е ли същото?
Сега би трябвало да те убия, но си искам Rain обратно.
Затова ще те пусна и се надявм, че ще я върнеш при мен...
защото ако не го направиш...тя ще умре.
Можеш да се мотаеш цял ден, но накрая...
чия ще бъде вината?
Махай се.
- От къде каза, че идваш, J-man? - Мазата.
- Мазата!
Харесвам те, J-man. .
- Имаш ли си мацка някъде? - Мацка?
Момичеl. Знаеш...приятел.
. Приятел, Макс и Синди приятели.
- Две? Ах куче такова!
Кучето има кучешки клуб и ти не си поканена.
Не, всички са поканени у J-man.
Моят герой. Моето голямо куче.
Josh... Joshua куче.
- Кажи куче. - Приятелите ти и те ли са като теб.
- Солиден, бейби-J, солиде! - Обичаме те Josh.
- Joshua dog-boy. - A-freakin'-men. Joshua dog...
Неговата кръв? Това е което взимат ли?
Какво мога да кажа. Веднъж когато вземеш трансгенетическа, няма връщане назад.
- Момичето от болницата? - Тя не успя.
Ох! Гори!
She's postictal. Her heartbeat's arrhythmic, cardiac output weak. (Тя е слаба)
Трябва да направим нещо.
С това темпо няма да преживее нощта.
Това е от онези, които не бях виждала преди.
О моля...моля трябва да ми помогнете.
- Правим каквото можем. - Ще умра без неговата кръв.
Не е прекалено късно. Просто ме заведете при него.
Не е твърде късно ли? От къде да знаем?
Той ни каза. Каза на всички ни.
Веднъж втрисането започне ли значи си свършен
Не мога да повярвам, че оставям някой като него там навън.
- Ти не знаешe. -Това е гадост. Цялата работа е гадост.
Няма смисъл. Нищо не можем да направим
Ще я върна обратно.
Благодаря. Не мога да погледна този човек отново.
Отивам при Joshua.
Yeah, I cleared, like, two grand on the deal.
- Добре ако това не е божи дар за куриерите. - Какво става?
Казах Божи дар не Божа грешка, глупако.
Трима човека се обадиха да кажат,че не са си получили пратките
- Не, не може да бъде. - Дай да видя подписите.
Да...
Къде мие тетрадката?
Къде ми е тетрадката...Оставих я при последния си курс.
Вие хора ще си изгубите вътрешностите ако не са прикрепени. Върви и я вземи...
Joshua. Къде подяволите беше?
Добре ли си? Наранен ли си?
Хей...
Пичовете казаха, че са готини, но не са.
- Не разбирам. - Излязах навън да се видя с хора.
- Да изпълня поръчката на Alec. - Какво? Alec?
Пушил ли си?
Got baked with dudeheads.
- Ah... - Ядохме говежди.
Моят герой, моят герой...мацка.!
Тези пичове...някой опита ли се да те проследи до вкъщи?
Не, не.
Ох...
Всичко е наред.
Какъв е нейният проблем все пак? Тя е специална като Marrow.
Те са едни и същи, освен, че се опитва да разруши това, което имаме.
Не точно.
Тя просто завижда, защото ние го обичаме и той се грижи за нас.
Rain, той ви притежава.
Той ме направи по-добра от колкото бях.
Значи смяташ, че той е специален? He's born to some kind of glorious destiny?
Какво знаеш ти?
Аз знам, че той е създаден по генетичен път от правителствена агенция наречена Мантикор.
Те са го проектирали в лаборатория.
И са му промили мозъка със същите лъжи, които той използва върху вас.
- Това, че не можеш да съществуваш отделно от семейството. - Не ти вярвам.
Но той вярва. Всики те вярват.
С изключение на Max и 11 от нейните братя и сестри.
Те избягаха.
Те прекараха години в защита на своята свобода с цената на своите животи.
Баркодът на тила им,
кйто е поставен там, е да ги следят.
Затова когато тя види някой като теб, нетърпелив да бъде роб...
това я убива от вътре.
И мислиш,че те са еднакви. Е аз не мисля така.
Тук е посредата на блока.
Късмет. Ще се нуждаеш от него.
Да. Ти знаеш, че дори да искаш, не можеш да си тръгнеш.
Той ни притежава.
Какво се случи с добрия, стар, щастлив Joshua който познааме и обичаме?
Трябваше да слушам Max. Хората се страхуват от неща, които не разбират.
Знам, но не трябваше...
Joshua определено различен. Не трябва да бъде с хора от вънка.
Всичко е наред?
Аз мислех, че ще разберат и затова си махнах шлема, но те не разбраха.
Max, те викаха "Agh! Agh!"
"О Господи вижте го! Има кучешко лице!"
"Аз халюцинирам. Ти халюцинираш ли? Извинявай, извинявай...аз халюцинирам. О Господи."
Всичко е наред. Всичко свърши.
Всичко е наред. Всичко ли е наред?
- Хей момчета какво става? - Главата ми ще изхвръкне.
- Напушен е. - Лулата на татко.
Някакви идиоти са го напушили.
Виждаш? Безопасността на първо място, нали?
Мил, вежлив, приятелски настроен. Подписи.
-Лош Leo! - Joshua, Joshua, слушай ме.
Това са просто наркотици. Това е ефекта от наркотиците.
Joshua не е световно известен. Това не е плана!
Знам. Това не е плана нали?
Летящ бик в стомахът ми, Това е...
Joshua, всичко е в главата ти.
Летящи бикове вътре...вътре в главата ми.
Всичко това просто е в главата ти.
Просто ме заведете при него.
Няма изход! Аз съм единственият изход!
Не трябваше да свършва така. Това е завинаги.
Ще умра без неговата кръв.
Чия ще бъде вината?
Трябва да тръгвам.
Миличко започнаха ли втрисанията вече?
Благодаря на Господ, че все още има време.
Те се страхувай. Тук си.
Ти ни я върна и аз мога да те спася.
Сега сръбни, Rain.
Той ви притежава.
Сръбни и прогони неприятностите.
Те са го проектирали в лаборатория.
Rain, хайде.
Аз... Аз треперя.
Rain, ти ще умреш ако не ми позволиш да те спася.
Сръбни. Сега.
Те са му промили мозъка със същитие лъжи с които той промива вашите.
Rain!
Rain, сръбни, моля те.
Не. Не искам.
Ти ни излъга.
- Значи ти разгада малката ми тайна. - Ох, моля те... моля те само ме остави.
Иска ми се да можех. Имам предвид ти си истинско съкровище. (I mean, you're a real kick to have around.)
Но имам тактическа заповед.
- Какво ще стане ако кажеш на останалите? -Няма да кажа. Няма да кажа.
- Ще кажешl. - Не няма да кажа.
Ще кажеш.
Няма нищо по-лошо от гризящата съвест. Знаеш ли какво имам предвид?
- Съжалявам.
О, здрсти.
You should whip up another batch of plasma milkshakes for these guys.
Не изглеждаш като щастлив вампир. Какво направи с Rain?
Бъди загрижена за това какво ще направя с теб.
Доведи го.
Спрете! Той ни е лъгал!
- Rain. - Не се нуждаем от него.
- За какво говори тя? - Той се опта да ме убие.
- Достатъчно. - Защото разкрих истината.
Млъкни!
Rain, казах ти , че това е завинаги, и точно това имах предвид.
Вие момчета всички сте лъгани.
Неблагодарна малка кучка.
- Добре ли си? - Той е мъртъв.
Значи и ние.
- Сега всички ще умрем. - Не няма.
- Вярно е. - Не, той ни каза, че е завинаги.
- Той излъга. - От къде знаеш?
- Защото не сръбнах. -Какво имаш предвод?
Не сръбнах и се справих без него.
Ами Lida?
Той уби Lida, защото искаше вие момчета да мислите, че не можете без него.
Ще бъдеш добре. Всички ще бъдат добре.
Благодаря.
Знаеш ли, той ми каза за теб.
- Кой? - Твоят приятел.
Хубаво е да имаш някого като него.
И ти знаеш, че той е добре.
Ти въобще не си като него.
Стани, големи приятелю. Нов ден е.
Нов ден, същите проблеми.
Не и за Alec, особено когато се разбера с него.
Хей, добър апетит.
Joshua вижда как йивота преминава през прозореца..
Живота поглежда назад и крещи на Joshua.
Аз знам кой си ти. Аз те обичам такъв какъвто си.
И това има значение. Най-малкото, поне с надявам така.
- Max е върховна. - Какво?
Има значение.
Логан. Спешно е.
Благодаря.
-Тръгвай. - Сигурен ли си?
OK.
- Какво става? - Нещото лети.
- Какво лети? - Друго същество.
- Ох, не. - Мдам.
Размах на крилата-колкото на самолет. Нещото издиша огън, титанови нокти,
нещо като следотърсач, който кара главите на хората да експлодират.
Просто си помислих, че искаш да знаеш за групата. Shankar каза, че те са в безопасност.
- Това е добре. - Няма нужда да се притесняваме от разобличаване.
Те скоро ще забравят, че са срещали трансгенетичен.
Да се надяваме.
Отърва се от неприятности. Поне за един ден.
Чудесно. Ще се наслаждавеам да бъда нормално момиче тогава.
Нормално момичеl? Ха?
Хай, Ще взема каквото мога.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2002